Kod svart: för många patienter för att resurserna ska räcka till.
I snitt sker det fem gånger per år.
På Angels Memorial sker det 300 gånger per år.
Tyvärr har Los Angeles böner blivit besvarade - det regnar.
Inget forslar hit folk snabbare än regnet. Lycka till.
- Följer du inte med upp? - Nej, det regnar ju.
- Vad gör du? - Dips.
- Christa svarar inte på panik-emojis. - Jag kom i tid, fastän jag tog taxi.
- Vad är det för fel på din bil? - Kopplingen är trasig.
- Jag kunde ha hämtat upp dig. - Men jag kanske inte sov hemma.
Okej, kvinnotjusare där, jag vill bara hjälpa till.
Vad gör ni här ute? Jag fastnade i trafiken på grund av regnet.
Du är sen, dr Lorenson. - Nu går vi. Ni tre följer med mig.
Nu går vi!
Dr Lorenson, kom med.
- Kunde du sova i eftermiddag? - Nej. Du?
- Jag känner mig ansvarig. - Vi drack lite bara. Inte så lite...
Det är du som har akutväskan i kväll, Christa.
Oj. Okej.
Du ansvarar för alla som försämras akut utanför akutavdelningen.
Väskan tilldelas slumpmässigt, så att man inte är beredd.
Allt finns i väskan: andningsslangar, medicin, sprutor, trådlös telefon.
- Vem kan jag ringa? - Radiologer, till exempel.
- Jobba som vanligt under tiden. - Snacka om översvämning.
- Klarar du av det? - Ja, jag klarar av det!
- Kom igen! Vad har hänt? - Båtolycka!
De låg i vattnet i två timmar. Mannen hade ingen puls när vi kom dit.
- Hur länge var han utan puls? - Åtminstone 20 minuter.
- Och den här? - Möjligt benbrott, tillstånd stabilt.
- Då tar vi killen först. - Hur kall är han?
Vi försökte ta tempen, men han är för kall för maskinen att registrera.
För kall?
- Okej, Sophie. - Temperatur på 32,3 grader.
Vi måste värma upp henne på en gång.
Okej, håll fast henne.
- Varför försöker hon klä av sig? - Nerkylningen har påverkat hjärnan.
- Klä av henne. - Jag tror att hon har brutit låret.
Det hände nog när båten kapsejsade. - Jag behöver en skena!
Hon behöver värme mer än nåt annat. Nu kör vi.
Man i 20-årsåldern, inget blod till hjärnan, kroppstemperatur runt 30.
- Mamma, vi behöver varm saltlösning. - Varm saltlösning!
- Vi behöver filtar! - Nej, han behöver aktiv uppvärmning.
Vi måste ge hans hjärta och lungor allt vi har.
27,8 grader, hjärtat står still.
- Hur länge gjorde ni HLR? - Åtminstone 30 minuter.
- Nio, tio... - Vi har redan använt hjärtstartaren.
Turas om att göra kompressioner i sex minuter åt gången i en timme.
I två timmar om ni måste. Han ska upp i 35 grader.
Nu är ni hans hjärta. Det enda vi vet just nu är att han är nerkyld.
Han är inte död förrän han är varm och död.
Din tur. Det måste vara så här det är att gå på gym.
- Titta här. - Vad är det?
- En förlovningsring. - Han skulle fria.
Det vet du inte.
- Ska vi berätta för henne? - Nej.
Jag tror inte att han... Vi måste berätta för henne.
Han kanske hade ångrat sig. Han friade ju inte när han låg döende.
- Han hade fullt upp med att drunkna! - Du kan inte fria åt nån annan.
Lyssna.
Temperaturen ligger på 35 grader.
Han har stark puls och pupillerna reagerar.
- Dr Rorish, han är vid liv. - Sluta. Blodtrycket ligger på 60/40.
Ni ignorerar första regeln: Anta ingenting.
Det är mer, det är alltid nåt mer. Han kan ha inre skador.
Vem lade märke till det här? Ett blåmärke på buken.
Ingen? Toppen. Det kallas monitorsyndrom.
Förlita er inte på maskinerna, använd ögon och händer. Han blöder.
Bröstet klart, högra delen av magen klar, vänstra delen av magen... Blod.
Mer vätska och två påsar blod.
Mjälten kan vara skadad. Varför får vi inte missa det, dr Leighton?
- Det kan orsaka livshotande skador. - Precis.
Han måste röntgas. Kalla på en kirurg, han måste opereras.
- Vilket år är det? - När får jag träffa Killian?
Jag vet faktiskt inte.
- Vet du var du är? - Han ville göra nåt särskilt.
Han har seglat hela livet och var inte bekymrad över vädret.
- Han är död, eller hur? - Hej, Sophie. Du minns nog inte mig.
Men jag minns dig, du gav mig en snyting.
- Inga neurologiska skador. - Bra. Du ser friskare ut.
Sophie, du har brutit lårbenet. Det är viktigt att du samarbetar...
Han räddade mitt liv.
Han slog sig illa när vi kapsejsade men höll mig uppe på skrovet.
Han kunde inte ta sig upp. Jag höll hans hand när han flöt under mig.
När han slutade prata trodde jag... Är han död?
Nej, han kämpar fortfarande. Okej?
BENMÄRGSKAMPANJ FÖR DR CARLA NIVEN
- Hej. Hur många har kommit? - 64 stycken.
Nu är det 65. Inget säger "jag älskar dig" som en benmärgskampanj.
- Hur är det med Carla? - Carla är en usel patient.
Hon är ju läkare. Vi är alla usla patienter.
Du har väl berättat om det här?
- Då hade hon inte tillåtit det. - Malaya, är det så klokt?
- Hon vägrar behandling. - Du kan inte tvinga henne att välja.
Hon är gravid. Det är en komplicerad situation.
- Hon tar livet av sig, Angus. - Jag förstår det.
Jag hade blivit arg om du gjorde det bakom ryggen på mig.
Jag berättar när det är klart, när jag kan visa att hon kan överleva.
- Du kan gå om du vill. - Lugna dig.
Jag är ju här.
- Förlåt. - Det är lugnt.
Vänta bara, jag kommer att vara en träff.
Jag har aldrig vunnit på lotto, men det här kommer jag att vinna.
- Vad har hänt? - 38-år, förflyttad från Venice.
Bilkrock. Hon är stel i nacken.
- Varför skickade de hit henne? - De har ingen akutavdelning.
- De förstörde vår semester. - Randell, snälla.
Nån körde in i oss. Ni verkar inte klara av regnet särskilt väl.
- Vad gör ni? - Vi måste till neurologakuten.
Mamma?
Jag är första läkaren som har sett röntgenresultaten.
- Är det illa? - Du har brutit nacken.
Jag sa ju att de var kvacksalvare.
- Du måste opereras i kväll, Rebecca. - Min son, då? Pappan är i Portland.
- Mamma, måste vi stanna här? - Dr Taylor, vi behöver förstärkning.
- Kan du kontakta socialen? - Det blir svårt under kod röd.
Ex-make. De ska skiljas.
Akutväskan, jag måste gå. Säg hej då till mamma så länge.
Ta henne till neurologakuten nu. - Dr Taylor, kan du ta hand om pojken?
- Absolut inte! - Han skojar. Jag måste gå.
Var duktig nu, Randell. Vi ses snart. - Tack för att du ställer upp!
Jaha, det här blev dumt.
Kan vi gå på bio? Det var dit vi var på väg.
Jag jobbar. Vet du vad det är? Har du nånsin haft en tidningsrunda?
- Vad är en tidningsrunda? - Vad gammal jag är.
Följ med mig, men undvik att titta på allt blod. Håll dig i närheten.
Måste vi skriva under för röntgen båda två?
Skriv på där, där och där.
- Hallå? - Ett ögonblick, mr Banks.
Du vet den där ringen? - Ett par kom in tidigare...
Du vet sista scenen i "Titanic", det var precis det som hände.
Kate Winslet håller Leonardo DiCaprios hand när han dör i vattnet.
- Ja, så att hon kan ligga på flotten. - Flotten var stor nog åt båda två.
Vi har faktiskt återupplivat vår Leo.
- Vad har hänt? - 64-årig man...
- Tala högre så att alla hör. - Jag heter dr Guthrie.
- Ted Banks. Trevligt att träffas. - Trötthet.
Jag sa att jag känner mig utmattad, inte trött.
Normalt blodtryck.
Allt låter bra. Varför söker du vård, mr Banks?
Jag får anfall av utmattning, bara av att gå till andra sidan rummet.
- Feber eller andfåddhet? - Andfåddhet.
Men bara ibland. Och så bör jag väl tillägga att jag har HIV.
- Hur länge har du haft det? - Sen Reagan var president.
- Då är du en överlevare. - Verkligen.
- Ta blodprov. - Trevligt att träffas. - Detsamma. Tack så mycket.
Vilken trevlig man. - Vad heter du nu igen, sötnos?
Jag? Dr Savetti.
- Och du? - Dr Leighton.
- Ni är väl inte ihop? - Nej!
Jag tar blodproverna.
Då åker jag till limfabriken.
- Han är inte kontaktbar. - Han andas inte.
- Det var en vanlig hudbiopsi. - Hjärtat kan behandlas med elstötar.
Klar!
- Så. Som vanligt igen. - Tack så mycket.
Han behöver EKG och en säng på intensiven, men det värsta är över.
Vet inte hudläkare hur man använder en defibrillator?
Jag har inte utfört HLR på 20 år. Det är policy att kalla på akutväskan.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till.
Varför opereras inte Killian Whaler? Mjälten är skadad.
Inte allvarligt skadad. Såna patienter brukar repa sig.
Han var min patient. Han svarade inte på vätskan vi gav honom.
- Jag har sett hundratals såna fall. - Jag undersökte honom.
Han är skadad, men stabil. Han kvalificerar inte för akut operation.
Vad hände med dig i San Francisco?
Inget hände i San Francisco. Var inte elak bara för att vi är oense.
Jag måste till operationssalen. Stäng dörren efter dig.
"Ålderdom är inget för veklingar." Vem var det som sa det?
- Joan Rivers? - Idiot. Bette Davis.
- Du vet väl vem det är? - Hon var väl med i "Pantertanter"?
- De här handskarna förstör mitt liv. - Min sjukdom överförs ju via blod.
- Vem är du ihop med om inte honom? - I hans fall beror det på veckodag.
- En riktig hingst. - Han vill gärna tro det.
Snart färdiga.
- Fick du det? - Jadå.
Hej, bitch. Jag är på sjukhuset och glömde mata katten.
Ring om du är i stan.
- Jag hörde att du mår sämre. - Men jag är rätt glad.
Som när man tar bilen till verkstan. Den gör aldrig samma sak som hemma.
- Hur ser blodproverna ut? - Vi har inte fått resultaten än.
- Hur ser dina ut? - Ursäkta?
Du stack dig själv. Vad ska du göra åt det?
Det är inget jag hinner dokumentera. Du ska få en tillfällig pacemaker.
Du tar det ganska lättvindigt. Och jag menar inte mig.
Du klarar dig.
Ta några Truvada. Det gör alla grabbar nu för tiden.
När de har lekt klart blir det bröllop och surrogat.
Om jag får se ett enda kort till på Jackson eller Emma på Facebook...
Vet du hur det var när jag växte upp i Ohio på medeltiden?
Det kallades "den kärlek som inte törs säga sitt namn".
- Vem sa det? - Ingen aning.
Oscar Wilde.
- Du är väl inte arg på mig? - Hur så?
Vet inte. Jag knullade halva San Fernando Valley.
Tänk vad jag hade kunnat göra med alla appar ni har i dag.
- Du var inte försiktig. - Du är arg på mig.
För det första så visste vi inte.
Och även om vi hade gjort det, har aldrig du gjort nåt du ångrar?
- Jag är alltid försiktig. - Det var du inte för en stund sen.
Vill du kontakta nån?
Mina vänner är antingen döda eller i Palm Springs.
Jag kollar till dig om en stund.
KL. 01.09, KOD: SVART
- Vad händer? - Han är medvetslös.
- Jag har gett honom två bolusdoser. - Vad händer?
- Mycket blod. - Så går det när mjälten är skadad.
Ni har vätska. Är blod på väg? - Han måste opereras på en gång!
- Det går inte. Det är kod svart. - Han har två timmar kvar att leva.
Han måste opereras, mamma.
- Vad händer nu? - Vi sitter ordentligt i klistret.
Kalla på dr Cole Guthrie. Hälsa att jag hade rätt.
Oroa dig inte. De här människorna har superkrafter, lita på mig.
Det här är dr Angus Leighton. Mitt registreringsnummer är CDX 608325.
Truvada, 200/300 mg. 30 tabletter. När kan jag hämta ut dem? Tack.
- Vad gör du? - Du skrämde mig.
Andningsutrustningarna tog slut. Åk hem och vila.
Du har startat en benmärgskampanj. Jag har fått fem lycka till-mejl.
- Jag hinner inte prata om det nu. - Och flygblad. Det är typiskt dig.
- Att försöka trolla bort leukemi. - 70 personer försöker hjälpa till.
- Jag vill inte ha deras hjälp. - Du måste göra nåt.
Gör jag inte nåt får jag ett friskt barn, behandling ger mig 6 % chans.
Chansen att överleva kan bli högre. De testar nya metoder...
Jag föder inte vid 24 veckor för 6 % chans.
- 24 veckor kan gå. - Kan gå? Att födas blå och intuberas?
Att ligga på intensiven i månader och få cerebral pares eller lungsjukdom?
Kan gå? Det tycker inte jag!
Jag tänker inte stå och se på när du dör. Det går inte heller.
Jag trodde att du skulle stötta mig den tid jag har kvar.
Men jag hade visst fel.
Kom igen! Kör in den här.
- Jag hade fel. - Vad gör vi åt det?
Vi tar ut mjälten.
- Du, ge mig... - Blodgrupp A+.
Och en diatermiapparat.
- Vad gör du? Där finns inget blod. - Jag måste göra en beställning.
- Jag är ny här och måste logga in... - Så här loggar jag in.
Jag kommer strax med blodet.
- Har du aldrig kastat en dator? - Jo, genom ett fönster. Räknas det?
Vänta lite. Kan du ta fram telefonen och högtalaren ur fickan?
Jag gillar att lyssna på musik när jag opererar.
Vänta lite. - Tänker du be om ursäkt först?
Jag struntar i datorn, men man får inte tala så till mina sjuksystrar.
Okej, jag förstår.
Jag är ledsen, Kim.
- Det är min andra ursäkt i dag. - Jag vet.
Skalpell.
Håll sårhaken, och sugröret i andra handen.
- Och du kan välja låt. Jag har allt. - Nej tack.
Spela Dan the Automator, "Bang the Ball".
- Förband. - Här.
- Sophie, nej! Du måste ligga ner. - Hur är det med honom?
- Du måste lägga dig ner. - Han opereras.
Var är han? Han ligger där de spelar musik, eller hur?
Sophie, jag lägger dig på båren och ställer den precis utanför.
Men du måste ligga ner.
Jag vet att du älskar honom, men du måste ta hand om dig själv också.
- Hjärtfrekvens? - Dryga 30.
- Dr Savetti, berätta. - Han fick tillfällig pacemaker.
- Nu är det totalt hjärtblock. - Det låter inte bra.
Har pesten kommit tillbaka? Jag som har varit en så duktig patient.
Nej, det är bara ditt hjärta. Du håller på att bli gammal.
Oj! Tänk att jag har levt så länge att jag dör av nåt annat än Aids.
En seger i mörkret.
- Jag måste öka spänningen. - Det drar ihop sig till oväder.
- Det har regnat ett tag. - "Ösregnet förstör glödlamporna."
- Han vet inte vilken film det är. - "Jag känner solen på händerna."
Om jag inte klarar mig... Kan du ringa en vän till mig?
Vi kallar varandra för "bitch", men han heter egentligen Bruce.
Jag har lämnat ett par meddelanden, men han ringer inte tillbaka.
Nån måste mata min katt.
Vi måste sätta in en permanent pacemaker.
Vad är det för film?
"En seger i mörkret." "En seger i mörkret."
- Okej. Klämma, tack. - Här.
- Får jag byta musik? - Javisst.
- The Who. "Live at Leeds." - Aldrig hört talas om dem.
- Har du aldrig hört talas om The Who? - Just det, vit musik.
Diatermi, tack. Sugrör.
- Är Stevie Wonder "svart" musik, då? - Ja. Vi får inte äran för nåt.
Bandage, tack. Sugrör. - Angus, dra lite hårdare.
- Mamma, sax, tack. - Varsågod, pappa.
- "Mamma" och "pappa"? - En lång historia.
- Angus, hårdare. Vad är det med dig? - Du är tuff.
- Hon är pappan. - Inte lika tuff som den här artären.
- Blodtrycket stiger. - Det var nära ögat.
- Ett stygn till. - Personsökaren. Jag måste gå.
Jag kommer tillbaka. Sy ihop.
Det där var hett.
- Du svettas. - Det är varmt.
Det är hela 20 grader här inne. Jag menar inget särskilt.
Du hörde honom. Vi syr ihop.
- Klarar han sig? - Är du Sophie? Killians vän?
Ja, han kommer att klara sig.
Vi kör in henne i salen igen.
- Vad gör ni? - Vi sätter in en kateter i blodådern.
Och sen in i hjärtat.
Det dansar i sin egen takt.
Dr Savetti, är du redo?
Sätt in katetern i hjärtat, in i högra kammaren.
Bra.
Försiktigt. Följ EKG-rytmen.
När du når fram till hjärtat normaliseras rytmen.
- Han är arg på mig. - Säg inte så.
"Snälla, förstå. Ingen får vara här, ingen."
"Var min bästa vän. Var snäll och gå nu."
- "En seger i mörkret" igen? - Ja, dansscenen.
- Där. - Bra.
Hur mår du, Ted?
Ted?
- Är han okej? - Han sover bara. Han får vila.
Hans generation homosexuella... Det är slutet på en era.
Det är många som står på hans axlar.
- Varför är du arg på honom? - Det är jag inte.
Jag är arg på mig själv.
Är du inte trött? Klockan är tre på natten.
Jag har sprängt tre bilar och skaffat en hora. Jag lägger mig inte nu.
Jag ville bara kolla.
- Har du barn? Fru? - En fru, ett barn.
- Ska dina föräldrar skiljas? - Jag bryr mig inte.
Mina föräldrar skildes, och jag brydde mig.
Hur var det?
De känner sig så skyldiga-
- så man kan få mycket grejer om man spelar sina kort väl.
Men de älskar en fortfarande, lika mycket som de alltid har gjort.
- Ni kallade på mig? - Patienten andas inte.
Rebecca? Vad hände?
- Sugrör. Förbered för intubering. - Vi kan inte intubera här.
- Kan ni ta av den där grejen? - Nej, vi har inte nyckeln.
- Jag kan inte intubera med den på. - Kan vi inte ta bort den manuellt?
Nej, den är fastskruvad i benet. Skaffa fram nyckeln!
Sophie, andas långsamt så att du inte svimmar.
- Vad hände? - Huden är jättespänd.
- Det är blod, inte svullnad. - Benet måste ha kapat av blodådrorna.
- Det är därför låret fylls med blod. - Hon reste sig och gick.
- Är det hon som är din läkare? - Jag bad henne lägga sig igen.
- Han är ju hennes livs kärlek. - Nu kan hon förlora sitt ben.
Hon har ingen puls här nere.
- Dr Pineda, är du med? - Ja.
- Är ni redo? - Ett, två, tre.
- Vad är det för fel? - Benet sitter fast.
Låt mig försöka.
- Fan! Jag vet inte vad som är fel. - Benet sitter fast vid ett ligament.
- Hon måste opereras. - Det går inte nu.
Vi kollar med ett katodstrålerör.
Har vi ens ett sånt? Jag har inte använt ett sen min utbildning.
- Jag kan. Jag har assisterat. - Hämta det!
Jag får inte tag på nån.
Svara.
- Har du det? - Ja.
Neal... Svara, svara.
Kom igen. Svara, svara.
- Har du kallat på teknikerna? - Ja.
- Syrenivån ligger på 60 %. - Jag kan inte vänta längre.
- Sa du inte att det inte gick? - Hoppas jag hade fel.
Medicinerna ska in i en kateter var. Strupmusklerna är för spända.
Fan!
- Är du okej? - Nej.
Hennes huvud måste vara bakåtlutat. Röret är rakt och går inte att böja.
Okej.
- Syrenivån ligger på 40 %. - Hämta en akutvagn.
Okej.
Så! Jag är nere. Ge mig påsen.
Nivån stiger och hjärtfrekvensen ökar.
- Ska jag förstora bilden? - Ja.
Lite till.
Där. Där är skärvan som har krokat fast vid ligamentet.
- Vi behöver bara dra så här... - Och flytta leden undertill.
- Så att skärvan flyttar sig... - Ovanpå.
- Blodet strömmar tillbaka. - Och nästan normal radialispuls.
Jag hämtar en benskena. Hon måste fortfarande opereras, men bra jobbat.
Försök att inte försätta dig själv i den sitsen igen.
Vad har du gjort? Jag struntar i om du ligger med killar, men...
Truvada? Du skrev ut ett recept i mitt namn.
- Homosexuella tar den medicinen. - Hade jag använt ditt nummer då?
Jag stack mig när jag tog blodprov på Ted.
Du kunde ha skickat ett sms, precis som apoteket.
- Du överdriver. - Jag kan råka illa ut.
- Och jag kanske har HIV. - Med Truvada är risken mindre än 1 %.
- Jag orkar inte med det här. - Vi pratar ju bara.
Vänner pratar med varandra. Har du nånsin haft en vän?
Dra åt helvete.
Hej. Hon klarar sig. Var inte rädd, men ställningen ser lite läskig ut.
Han blir aldrig rädd. - Eller hur, grabben?
Hej.
Jag ville bara kolla läget.
Det var som att pressa in en fyrkant i ett runt hål.
Jag såg att du hade ringt, men jag får inte svara.
- Du klarar akutväskan själv. - Tack, antar jag.
Vi borde inte ha druckit. Nu känns det så pinsamt.
Inte för mig. Vi drack några Bloody Mary, varför är det pinsamt?
Allt jag vill är att bli den bästa läkare jag kan.
Får jag säga en sak?
Du är redan en legend där nere. En medicinsk tidskrift har ringt.
- Du snackar så mycket skit. - Du gick på den.
Fan.
- Förlåt, men jag är lite nervös. - Allt ser bra ut.
Blodtrycket är lite lågt bara.
Ta ett djupt andetag.
Jag trodde att det gick bra med pacemakern.
Det gjorde det. Det låter bra.
- Berätta nåt för mig. - Va?
Nåt om dig.
- Varför frågar du just mig? - När jag ser på dig...
Det känns som om jag ser mig själv när jag var i din ålder.
Samma övermod, samma hårda blick, alla erövringar...
Muren runt hjärtat.
- Du vet ingenting om mig. - Berätta nåt om dig själv, då.
"Jag minns när jag red på pappas knä."
"Jag minns när jag blev kär i min bäste vän, min sjuttonårsdag..."
- Sluta. - "Jag minns när jag rökte hasch."
"Kokain. Jag minns min första kyss. Jag minns när jag såg 'Titanic'."
- Det gjorde du, eller hur? - Jag minns när de glömde bort mig.
Det var en fredag i trean. Jag fick bo hos läraren över helgen.
När de till slut hittade mamma ville jag inte åka hem igen.
Jag ville stanna hos mrs Clarke, med sina rena lakan...
...och det fyllda kylskåpet.
Vi är likadana, grabben. Precis likadana.
Du hade rätt, flotten var stor nog åt båda två.
Ett råd från ditt framtida jag, dr Savetti:
Bli inte som jag.
Ensam.
Ted?
Ted? Nej, gör inte så här.
Epinefrin, bikarbonat, atropin.
Kom igen, Ted. Häng kvar, kompis.
Okej. Kom igen! Vi har mer att berätta.
Jag behöver hjälp här inne! - Kom igen.
Kom igen!
Ted, vi har mer att berätta.
- Labbet tar inte emot fler prover. - Carla vill rädda barnet i stället.
Ibland har läkekonsten inga bra svar.
- Tänk att ni höll ihop så länge. - Carla och jag?
Du tänker, hon känner. Du bombarderar henne med procent och studier.
- Vad är det för fel med det? - Hon lyssnar till nåt från insidan.
Hon försöker förstå hur resten av livet kommer att se ut. Förstår du?
Nej. Hon har redan gett upp. Men det kan inte jag.
- Hade jag en nära-döden-upplevelse? - Inte nära, du var mitt i.
Men jag minns ingenting.
Du var modig. Du gjorde allt du kunde för att rädda henne.
Och du lyckades.
- Hej. - Hej.
- Är du okej? - Ja.
Jag tänkte fråga dig nåt på båten, men jag kom aldrig så långt.
Ja.
- Hur går det för dem? - De är vid liv och kära.
- En rätt bra kombination. - Tur att nån är glad.
- Dålig dag? - Grabben jag tog hand om...
Jag lät honom se några operationer. Jag måste träffa styrelsen på fredag.
Synden straffar sig själv.
Jag ska nog tillbringa mer tid på båten.
"Den våta drömmen." Båten heter så.
Dr Savetti, det var ingens fel. Hans hjärta slutade bara slå.
- Han bad oss ringa nån. - Ja, hans vän.
- Jag gör det. - Kör kroppen till bårhuset.
- Han borde inte ha dött ensam. - Det gjorde han inte.
- Leanne, bra att du är kvar. - På väg hem. Du, då?
Snart. Vill du gå ut och äta med mig nån gång?
- Ursäkta? - Lunch?
Eller en kväll när vi är lediga dagen efter?
Nej, det vill jag inte.
Varför inte? För att jag är svart? För att jag har hetsigt temperament?
För det första är du Guthries son.
Jag dejtar inte. Alls.
Jag vet vad som hände dig. Olyckan.
Jag är ledsen.
När jag var femton hittade jag mamma i badrummet-
- i en blodpöl och med ett vapen i handen.
Om du vill tävla i sorg så är jag guldmedaljör.
God natt.
Det är okej. Du är inte redo än. Ha en bra morgon.
Det har slutat regna! Bara så att du vet.
Översättning: Marie Karlsson www.btistudios.com